5.3.2 Mida dels objectes (Manual d’aprenentatge del GNU LilyPond)

#### 5.3.2 Mida dels objectes

Començarem examinant un altre cop un exemple anterior (vegeu Niuat d’expressions musicals) que ens mostrava com introduir un pentagrama temporal, com a un ossia.

>     \new Staff ="main" {
>       \relative {
>         r4 g'8 g c4 c8 d |
>         e4 r8
>         <<
>           { f8 c c }
>           \new Staff \with {
>             alignAboveContext = "main" }
>           { f8 f c }
>         >>
>         r4 |
>       }
>     }

Els fragments d’Ossia s’escriuen normalment sense clau ni compàs, i en general s’imprimeixen més petits que el pentagrama principal. Ja sabem com treure la clau i el compàs: simplement establim el segell de cadascú d’ells a `#f`, como segueix:

>     \new Staff ="main" {
>       \relative {
>         r4 g'8 g c4 c8 d |
>         e4 r8
>         <<
>           { f8 c c }
>           \new Staff \with {
>             alignAboveContext = "main"
>           }
>           {
>             \omit Staff.Clef
>             \omit Staff.TimeSignature
>             { f8 f c }
>           }
>         >>
>         r4 |
>       }
>     }

on el parell de claus addicionals després de l’ordre `\with` són necessàries per assegurar que la sobreescriptura envoltada i la música s’apliquen al pentagrama d’ossia.

Però, quina és la diferència entre modificar el context de pentagrama usant `\with` i modificar els segells de clau i de compàs amb \override, o en aquest cas `\omit`? La diferència principal és que els canvis que es realitzen a una ordre `\with` es fan en el moment que es crea el context, i romanen actiu com a valors predeterminats durant tota la duració d’aquest context, mentre que les ordres `\set` o `\override` incloses dins de la música són dinàmiques: fan canvis sincronitzats amb un punt concret de la música. Si els canvis es desfan o es reverteixen mitjançant `\unset` o `\revert` tornaran al seu valor predeterminat que serà l’establert a l’ordre `\with`, o si no s’ha establert cap valor en aquest lloc, els valors predeterminats normals.

Certes propietats de context es poden modificar sols dins de les ordres `\with`. Són aquelles propietats que no es poden canviar després que el context s’hagi creat. `alignAboveContext` i el seu company, `alignBelowContext`, són dos d’aquestes propietats: un cop que el pentagrama s’ha creat, la seva alineació està decidida i no tindria sentit intentar canviar-la més tard.

Els valors predeterminats de les propietats dels objectes de presentació també es poden establir dins d’ordres `\with`. Simplement utilitzeu l’ordre `\override` normal deixant a part el nom del context, ja que està definit sense ambigüitat com el context que l’ordre `\with` està modificant. De fet, es produirà un error si s’especifica un context en aquest lloc.

Així doncs, podem reemplaçar l’exemple anterior amb

>     \new Staff ="main" {
>       \relative {
>         r4 g'8 g c4 c8 d |
>         e4 r8
>         <<
>           { f8 c c }
>           \new Staff \with {
>             alignAboveContext = "main"
>             % Don't print clefs in this staff
>             \override Clef.stencil = ##f
>             % Don't print time signatures in this staff
>             \override TimeSignature.stencil = ##f
>           }
>           { f8 f c }
>         >>
>         r4 |
>       }
>     }

Resulta que també podem usar aquí les abreviatures `\hide` i `\omit` per fixar la propietat `transparent` i esborrar el `stencil`, el que condueix al resultat següent:

>     \new Staff ="principal" {
>       \relative {
>         r4 g'8 g c4 c8 d |
>         e4 r8
>         <<
>           { f8 c c }
>           \new Staff \with {
>             alignAboveContext = "principal"
>             % No imprimeixis claus en aquest pentagrama
>             \omit Clef
>             % No imprimeixis indicacions de compàs en aquest pentagrama
>             \omit TimeSignature
>           }
>           { f8 f c }
>         >>
>         r4 |
>       }
>     }

Finalment arribem a la forma de canviar la mida dels objectes de presentació.

Certs objectes de presentació es creen com glifs trets d’un tipus de lletra. Entre ells es troben els caps, alteracions, elements de marcatge, claus, indicacions de compàs, indicacions dinàmiques i la lletra de les cançons. La seva mida es canvia mitjançant la modificació de la propietat `font-size`, com veurem en breu. Altres objectes de presentació, com ara lligadures d’unió i d’expressió (en general, objectes d’extensió) es dibuixen individualment, per la qual cosa no hi ha una mida de tipus de lletra `font-size` associat amb ells. Aquests objectes generalment deriven la seva mida dels objectes als quals estan adjuntats, i per això normalment no hi ha necessitat de canviar-los la mida manualment. A més a més, altres propietats com la longitud de les pliques i les barres de compàs, el gruix de les barres de corxera i altres línies, i la separació de les línies del pentagrama, s’han de modificar d’altres maneres especials.

Tornant a l’exemple de l’ossia, canviarem en primer lloc la mida del tipus de lletra. Podem fer-lo de dues formes. Podem canviar la mida dels tipus de lletra de cadascú dels tipus d’objecte com els caps (`NoteHead`s) amb instruccions com ara:

    \override NoteHead.font-size = #-2

o podem canviar la mida de tots els tipus de lletra establint una propietat especial, `fontSize`, utilitzant `\set`, o mitjançant la seva inclusió dins d’una ordre `\with` (però sense el `\set`).

    \set fontSize = #-2

Els dos enunciats produirien una reducció de la mida del tipus de lletra en dos passos a partir del seu valor previ, on cada pas redueix o augmenta la mida aproximadament en un 12%.

Ho provarem al nostre exemple de l’ossia:

>     \new Staff ="main" {
>       \relative {
>         r4 g'8 g c4 c8 d |
>         e4 r8
>         <<
>           { f8 c c }
>           \new Staff \with {
>             alignAboveContext = "main"
>             \omit Clef
>             \omit TimeSignature
>             % Redueix totes les mides de tipus de lletra per ~24%
>             fontSize = #-2
>           }
>           { f8 f c }
>         >>
>         r4 |
>       }
>     }

Encara no està massa bé. Els caps i les pliques de les notes són més petits, però les pliques són massa llargues en proporció, i les línies del pentagrama estan massa separades entre sí. S’ha de reduir la seva escala en proporció a la reducció del tipus de lletra. El següents apartat tracta sobre com es fa això.

#### Manual d’aprenentatge del GNU LilyPond v2.26.0 (stable-branch).

- 1 Installing
  - 1.1 Graphical setup
  - 1.2 Command line setup
- 2 Tutorial
  - 2.1 Compilació d’un fitxer
  - 2.2 Com escriure fitxers d’entrada
    - 2.2.1 Notació senzilla
      - Altures
      - Duracions (valors rítmics)
      - Silencis
      - Indicació de compàs
      - Indicacions de tempo
      - Clau
      - Tot a l’hora
    - 2.2.2 Treball sobre els fitxers d’entrada
  - 2.3 Gestió dels errors
    - 2.3.1 Consells generals de solució de problemes
    - 2.3.2 Alguns errors comuns
  - 2.4 Com llegir els manuals
    - 2.4.1 Material omès
    - 2.4.2 Exemples amb enllaç
    - 2.4.3 Panoràmica dels manuals
- 3 Notació corrent
  - 3.1 Notació en un sol pentagrama
    - 3.1.1 Línies divisòries i comprovacions de compàs
      - Línies divisòries
      - Comprovacions de compàs
    - 3.1.2 Alteracions accidentals i armadures
      - Alteracions accidentals
      - Armadures
      - Advertiment: armadures i altures
    - 3.1.3 Lligadures d’unió i d’expressió
      - Lligadures d’unió
      - Lligadures d’expressió
      - Lligadures de fraseig
      - Advertiments: lligadures d’expressió en front a lligadures d’unió
    - 3.1.4 Articulacions i matisos dinàmics
      - Articulacions
      - Indicacions de digitació
      - Matisos dinàmics
    - 3.1.5 Addició de text
    - 3.1.6 Barres automàtiques i manuals
    - 3.1.7 Instruccions rítmiques avançades
      - Compàs parcial
      - Grups especials
      - Notes d’adorn
  - 3.2 Diverses notes a l’hora
    - 3.2.1 Explicació de les expressions musicals
      - Analogia: expressions matemàtiques
      - Expressions musicals simultànies: diversos pentagrames
      - Expressions musicals simultànies: un sol pentagrama
    - 3.2.2 Diversos pentagrames
    - 3.2.3 Grups de pentagrames
    - 3.2.4 Combinar notes per formar acords
    - 3.2.5 Polifonia a un sol pentagrama
  - 3.3 Cançons
    - 3.3.1 Elaborar cançons senzilles
    - 3.3.2 Alineació de la lletra a una melodia
    - 3.3.3 Lletra en diversos pentagrames
  - 3.4 Retocs finals
    - 3.4.1 Organitzar les peces mitjançant variables
    - 3.4.2 Afegir títols
    - 3.4.3 Noms de nota absoluts
    - 3.4.4 Més enllà del tutorial
- 4 Conceptes fonamentals
  - 4.1 Com funcionen els fitxers d’entrada del LilyPond
    - 4.1.1 Introducció a l’estructura dels fitxers del LilyPond
    - 4.1.2 La partitura és una (única) expressió musical composta
    - 4.1.3 Niuat d’expressions musicals
    - 4.1.4 Quant a la impossibilitat de niuar claus i lligadures
  - 4.2 Les veus contenen música
    - 4.2.1 Sento veus
    - 4.2.2 Veus explícites
    - 4.2.3 Veus i música vocal
  - 4.3 Contextos i gravadors
    - 4.3.1 Explicació dels contextos
    - 4.3.2 Creació de contextos
    - 4.3.3 Explicació dels gravadors
    - 4.3.4 Modificar les propietats dels contextos
    - 4.3.5 Afegir i eliminar gravadors
  - 4.4 Extensió de les plantilles
    - 4.4.1 Soprano i violoncel
    - 4.4.2 Partitura vocal a quatre veus SATB
    - 4.4.3 Crear una partitura partint de zero
    - 4.4.4 Estalvi de tecleig mitjançant variables i funcions
    - 4.4.5 Partitures i particel·les
- 5 Ajustament de la sortida
  - 5.1 Elements d’ajustament
    - 5.1.1 Introducció a l’ajustament
    - 5.1.2 Objectes i interfícies
    - 5.1.3 Convencions de noms d’objectes i propietats
    - 5.1.4 Mètodes d’ajustament
      - L’ordre `\override`
      - L’ordre `\revert`
      - El prefix `\once`
      - L’ordre `\overrideProperty`
      - L’ordre `\tweak`
      - El prefix `\single`
  - 5.2 Manual de referència de funcionament intern
    - 5.2.1 Propietats dels objectes de presentació
    - 5.2.2 Propietats de les interfícies
    - 5.2.3 Tipus de propietats
  - 5.3 Aparença dels objectes
    - 5.3.1 Visibilitat i color dels objectes
      - La propietat `stencil` (segell)
      - La propietat `break-visibility` (visibilitat del salt)
      - La propietat `transparent` (transparent)
      - La propietat `color`
    - 5.3.2 Mida dels objectes
    - 5.3.3 Longitud i gruix dels objectes
  - 5.4 Col·locació dels objectes
    - 5.4.1 Comportament automàtic
    - 5.4.2 Objectes interiors al pentagrama
      - La propietat `direction` (direcció)
      - Digitacions
    - 5.4.3 Objectes fora del pentagrama
      - La propietat `outside-staff-priority` (prioritat fora del pentagrama)
      - L’ordre `\textLengthOn`
      - Posicionament dels matisos dinàmics
      - Escalat d’un «Grob»
  - 5.5 Espaiat vertical
  - 5.6 Col·lisions d’objectes
    - 5.6.1 Moviment d’objectes
    - 5.6.2 Ajustament de la notació amb superposicions
      - La propietat `padding` (farciment))
      - La propietat `right-padding` (farciment per la dreta)
      - La propietat `staff-padding` (farciment de pentagrama)
      - La propietat `self-alignment-X` (auto-alineació en X)
      - La propietat `staff-position` (posició al pentagrama)
      - La propietat `extra-offset` (desplaçament addicional)
      - La propietat `positions` (posicions)
      - La propietat `force-hshift` (forçar desplaçament horitzontal)
    - 5.6.3 Exemple real de música
  - 5.7 Ajustaments addicionals
    - 5.7.1 Altres aplicacions dels ajustaments
      - Unió de notes entre veus diferents
      - Simulació de un calderó al MIDI
    - 5.7.2 Ús de variables per als ajustaments de disposició
    - 5.7.3 Fulls d’estil
    - 5.7.4 Altres fonts d’informació
    - 5.7.5 Ajustaments avançats amb l’Scheme
- Appendix A Plantilles
  - A.1 Plantilles incorporades
    - A.1.1 Plantilla coral SATB
    - A.1.2 Plantilla coral SSAATTBB
  - A.2 Plantilles de pentagrama únic
    - A.2.1 Sols notes
    - A.2.2 Notes i lletra
    - A.2.3 Notes i acords
    - A.2.4 Notes, lletra i acords
  - A.3 Plantilles de piano
    - A.3.1 Piano sol
    - A.3.2 Piano i melodia amb lletra
    - A.3.3 Piano amb lletra centrada
  - A.4 Plantilles de quartet de corda
    - A.4.1 Quartet de corda simple
    - A.4.2 Particel·les de quartet de corda
  - A.5 Plantilles de conjunts vocals
    - A.5.1 Partitura vocal SATB
    - A.5.2 Partitura vocal SATB i reducció per a piano automàtica
    - A.5.3 SATB amb contextos alineats
    - A.5.4 SATB sobre quatre pentagrames
    - A.5.5 Estrofes a sol y tornada a dues veus
    - A.5.6 Melodies d’himnes
    - A.5.7 Salms
  - A.6 Plantilles orquestrals
    - A.6.1 Orquestra, cor i piano
  - A.7 Plantilles per a notació antiga
    - A.7.1 Transcripció dfe música mensural
    - A.7.2 Plantilla per a transcripció de cant gregorià
  - A.8 Altres plantilles
    - A.8.1 Combo de jazz
- Appendix B GNU Free Documentation License
- Appendix C Índex